Lille Trille satt på hylle Lille Trille ramlet ned
Ingen mann i dette land Lille Trille bøte kan
Lille Trille satt på hylle Lille Trille ramlet ned
Ingen mann i dette land...
Hvor kommer det snusket fra?
Svar meg! Svar meg! Tenk, hva jeg må tåle.
Din skitne unge. Du leker med snusk, akkurat som faren din.
Pass deg, ellers blir du som ham når du blir voksen.
Jeg kan fortell et og annet om ham, den jævelen!
Jeg dreper deg om jeg finner noe sånt her hjemme igjen!
Hent en plastpose. Jeg skal brenne alt sammen.
Ikke bare stå der! Hent en pose!
Jeg skal sette en stopper for dette en gang for alltid.
Pornoblader.
Han har sikkert gjemt dem overalt.
Skynd deg, din dumskalle. Hent en plastpose som jeg kan kaste sakene i.
Jeg bare vet at noe er galt, det er for stille.
Herregud, noe har blitt slaktet. Håper det var et dyr.
Jeg har aldri sett så mye blod. Vi får undersøke stedet.
Det er fru Reston! Jeg visste at noe grusomt hadde hendt. Herregud!
-Ta henne med ut. Ring stasjonen. -Det er lille Timmy.
-Er du klar? -Den store mannen! Mamma!
-Mamma! Hvor er mamma? -Ta det rolig, du er trygg nå.
-Hvor er faren? -Han er i Europa, i flyvåpenet.
Han har en tante en time unna. Jeg ringer og følger ham dit.
Så grusomt.
FØRTI ÅR SENERE
-Hei! -Hei, Jenny!
Ingen mann i dette land Lille Trille bøte kan
-Tar det lang tid? Da flytter jeg meg. -Bare noen minutter, frøken.
Ok.
-Dekanen kommer, politiinspektør. -Ingen fare, vi er vant til det.
-Kjente du jenta? -Ikke direkte. Det er en stor skole.
Det er vanskelig å huske alle. Ja, sir?
Er herrene her ennå, Grace? Jeg er snart klar.
Ja, sir.
-Politibetjent Bracken. -Politiinspektør. Overkonstabel Holden.
Hvordan står det til? Stig på.
Grace, ingen telefoner, takk. Vær så god.
-De har satt en vannseng i gymmen. -Har dere prøvd å ha sex i en vannseng?
Det beste som fins er å røyke gress og knulle i en vannseng samtidig.
-Her kommer han. -Se nå.
Professor Brown, kan jeg spørre om noe? Hva er brystmusklene?
Vennene mine ler av meg og sier at mine er merkelige.
Du har ingenting å bekymre deg over.
-Takk, sir. Men hvor sitter de? -Her. Akkurat her.
Jeg ansetter ingen uten å sjekke referansene.
Noe så grusomt med det mordet. Politiet er der inne nå.
-De tror at det er noen av personalet. -Har du innsideinformasjon?
-Hva får dem til å tro det? -Det ser ut som en innsidejobb.
Stakkars gartner Willard som fant liket. Hodet var borte.
Lurer på hva morderen skulle med det? Jeg tror...
-Tar det lang tid? -Jeg vet ikke. De har vært der en stund.
Det skulle ikke ta så lang tid, men om du vil komme tilbake senere...
Grace, kan du hente professor Brown? Han er nok på lærerværelset.
Han er her, skal jeg send ham inn?
Ja, gjør det, for all del.
Han er ugift og bor hos sin mor.
Hei, Arthur. Politibetjent Bracken og overkonstabel...
Politiinspektør Holden.
Kan du vise dem rundt? Når er din neste time?
-I morgen, faktisk. -Så bra.
De vil stille deg noen spørsmål om frøken Palmer.
Du underviste henne, ikke sant?
Professor Brown er sjef for anatomi-fakultetet.
Vise dem alt de vil se, og...
Si fra hvis dere behøver noe.
Jeg vil bare be dere om én ting.
Vær diskret. Det vil være ødeleggende for universitetet hvis media får greie på dette.
Bare rolig. På dette stadiet av etterforskningen ville det skade oss også.
Det er jeg glad for å høre.
Vi sier til lærerne og personalet at det var en tragisk ulykke.
Jeg har snakket en hel del, og jeg har mye arbeid å gjøre.
Jeg er nok ikke til stor hjelp. Jeg husker knapt jenta. Jeg er overarbeidet.
Kom igjen, du har bare ansvar for ett område, jeg håndterer hele skolen.
Du klarer dette mye bedre enn jeg.
Dere må unnskylde meg, mine herrer. Professor Brown vil hjelpe dere.
-Takk for hjelpen, dekan. -Ingen årsak. Hold meg underrettet.
Du hører fra oss hvis det dukker opp noe.
-Så du kjente henne ikke? Fyrstikk? -Kutt det ut, politiinspektør.
Vet du hva slags jente hun var?
Var hun løs på tråden?
Jeg blander meg ikke i elevenes privatliv.
Her er klasserommet mitt.
Jeg underviser i komparativ anatomi. Det kan brukes innenfor antropologi.
Dette var en presang fra en elev. Gud vet hvor han fikk den fra.
Det er hodeskallen til en 16 år gammel jente.
-Jeg vil treffe ham. Hva heter han? -Det er lenge siden, på 1960-tallet.
-Kan det være en av guttene? -Hvem vet?
Vi prøver klær uten merke for å se om de passer. Hadde jenta noen venner?
Ja, jeg tror hun var populær.
Det kan være en elev. Skal vi fortsette?
Takk, men først vil vi lese rapporten fra rettslegen.
Så klart.
Willard, når tror du at du er ferdig med arbeidet her på campus?
Aner ikke, om et par uker. Ta det rolig, det koster ikke ekstra.
-Det var avtalen. -Jeg vet det.
Men jo fortere du blir ferdig her, jo fortere kan du ta andre jobber.
-Det er bra for forretningene. -Det stemmer. Jeg skal skynde meg.
Jeg vil gjøre det under vannet. Vi ses i bassenget.
(Om en time.)
-Hei, har du lest? -Jeg orker ikke mer, jeg går til bassenget.
Favorittlæreren. Vil du ligge med ham?
Tuller du, skolens hemmelige homse?
-Det er stygt sagt, han er kjempesøt. -Man skal passe seg for søtsaker.
Kendall?
-Har du sett Kendall? -Ja, der borte.
Takk, Francine. Er du ledig i kveld?
For et morderisk blikk. Samme det.
Kendall, noen la igjen dette til deg hos dekanen for en halvtime side.
Jeg har lett overalt, hvor har du vært? Grace kan levere brevene sine selv.
-Faen. Når fikk du dette? -For en halvtime siden, sa jeg.
En halvtime? Hva skjer?
Om jeg har gitt deg dårlige nyheter, så tar jeg livet av meg.
Nei, det er ingen fare.
Ta ham!
Stans! Ellers blåser jeg skallen av deg.
For en jobb dere har. Allmenheten forstår ikke hvor fælt det er.
Takk for at du kom, professor. Hank, kom hit med den.
Jeg vil ikke vent på rettslegen, så kan du gi meg din vurdering?
Kan det ha vært gjort med en motorsag, som den der?
Ikke rør den, professor! Du kan ha ødelagt bevis.
Å, unnskyld.
Jeg er ikke rettspatolog, men...
Til og med en lekmann ser at det ble gjort med denne her.
-Det er elementært. -Ok, takk. Det var alt.
Ingen årsak.
-Vet guttene at jeg vil treffe dem? -Det er på gang, sir.
-Hva er det? -Vet ikke. Saken får meg til å grøsse.
Samme her. Hva gjør han med bitene som er borte?
Ja, det er skummelt. Vi må sette noen under dekke her.
-Damer, mener du? -Ja, det er jo dem han er ute etter.
-Vi ses. -Arnold Schwartz og Kendall James.
Kom til dekanen om en halvtime.
Er vi mistenkte, eller vil han bare snakke med oss? Greit, vi kommer!
-Håper det. Ikke et ord til noen. -Vil vi trenge en advokat?
Ok. Ok, konstabel!
Jeg er sikker på at morderen er et sted på eller i nærheten av campus.
-Dere mistenker vel ikke lærerstaben? -Det kan være hvem som helst.
-Spørsmålet er om dere samarbeider. -To politikvinner i personalet?
-Som skal spionere på alle? For et krav. -Det har skjedd to drap.
Galningen kommer til å drepe igjen. Det er den eneste måten å stoppe ham på.
Ja, jeg antar det. Når vil dere at de begynner, i så fall?
Du hører fra meg. Nå vil jeg snakke med din sekretær og guttene.
Du, ikke si at det tok en halvtime å finne meg. Purken kommer til å tro...
-Hvor faen var du? -Alicia, blondinen på antropologi?
-Hvordan får du tak i alle jentene? -Jeg plystrer, så kommer de.
-Kendall James, skolens tyr. -Så farlig er det ikke.
Så du fant en konvolutt til Kendall på ditt skrivebord.
-Merket "haster"? -Ja, jeg ga den til dekanen.
-Ikke sant, sir? -Og?
Unnskyld, men er dette nødvendig?
-La oss spørre drapsofrenes foreldre. -Ja, du har selvsagt rett.
Jeg ba Grace om å levere brevet til Kendall umiddelbart.
-Hvorfor umiddelbart? -Mitt kontor er ikke noe postkontor!
Elevene tror at det eneste viktige er deres egne interesser.
Da brevet ble funnet, antok jeg,-
-etter å ha lest på konvolutten, at det faktisk "hastet".
Jeg beklager, sir. Jeg vet ikke hvorfor Susan la brevet på deres kontor.
Brevet ble sendt av morderen, slik at du ikke skulle komme til bassenget.
Hvorfor gikk du dit?
Sir, jeg fikk følelsen av at noe var galt.
Jeg vet ikke hvorfor. Det føltes ikke riktig.
Ok.
-Har du noe å legge til? -Jeg? Jeg vet ingenting, æresord.
Her er, begge to. Jeg vil ikke at dere snakker om dette.
-Ikke et ord, det er viktig. Forstått? -Ja, visst.
Her, ring meg når du har det bedre. Noen på stasjonen vil snakke med deg.
-Ok, sir. -Jeg har ingen flere spørsmål. Har dere?
En, to, tre, fire.
En og to og tre og fire-
-og fem og seks og sju og åtte.
-Ok, da tar vi en pause. -Carla, jeg må på do.
-Hva er det med deg? Hva har skjedd? -For en lettelse.
-Du skremte meg skikkelig. -Unnskyld.
-Inn med deg. Hei, doktor. -Ikke kall meg doktor, har jeg sagt.
Jeg er psykolog, ikke lege. Er det han?
Jeg trenger ingen hjernekrymper.
Kall meg hva du vil, unge mann. Du behøver sikkert ikke min hjelp.
-Rolig, doktoren vil ha informasjon. -Om hva?
Jeg heter Jennings. Jeg bistår politiet i slike saker.
Vi prøver å tegne en psykologisk profil av morderen.
Doktoren er god til det. Hans profiler er ofte det eneste vi har å gå etter.
-Jeg kjenner ikke morderen. Eller...? -Akkurat.
Kanskje du kjenner ham uten å vite om det.
Hvis politiinspektøren lar oss være i fred, så kanskje vi kommer på noe.
Ok, doktor. Kom til meg før du går.
Slå deg ned.
-Er det en farlig jobb? -Veldig.
Bra, da gjør jeg det. Jeg dør av kjedsomhet her.
Fint. Hvis man setter en aktiv dame til papirarbeid et halvt år,-
-så gjør hun hva som helst etterpå.
-Jennings er ferdig med meg. -Det var vel ikke så farlig?
Er ikke du Mary Riggs? Hyggelig å treffe deg.
-Hva gjør en tennisstjerne her? -Jeg tjener mitt levebrød her.
-Hva, jobber du her? -Ja, faktisk.
Det var henne jeg snakket om. Hun skal jobbe under dekke.
-Hun er din nye tennistrener. -Kult! Takk for at du stoler på meg.
Vi ses på skolen.
Alt du behøver å gjøre, er å holde øynene åpne.
-Hjelp Mary, hvis hun trenger det. -Selvfølgelig.
Ha det.
Det er en god gutt som har hatt det vanskelig. Jeg snakket med ham.
-Han kan være til hjelp. -Fint. Måtte du fortell om meg?
Mary, vi mangler folk. Jeg har ingen annen som kan bli med deg.
-Jeg ville legge mitt liv i hans hender. -Mitt også, tydeligvis.
Hva er du redd for? Du får spille tennis til du går lei.
-Dessuten holder vi øye med deg. -Dere må avtale et møte.
-Dere skulle ha ringt. Jeg beklager. -Hva gjelder det?
Jeg må snakke med deg, politiinspektør. Har du tid?
-Hvem er du? -Sylvia Costa. Hva skjer på skolen?
Ikke vet jeg. Hva mener du?
Det går rykter om at det skjer skumle ting. At det går en galning løs.
Det går alltid slike rykter på skolen.
Kanskje det, men de kan være sanne. Det sies at en jente har blitt myrdet.
Studentenes fantasi er grenseløs. Unnskyld meg, jeg er opptatt.
Men politiinspektør...
Snakk med frøken Riggs. Kanskje hun kan fortell om det.
40-15.
Game, sett og match til frøken Riggs.
-For en oppvisning, frøken Riggs. -Takk for det.
Når du har skiftet, blir det servert te på lærerværelset, hvis du vil.
-Den unge damen ga meg god motstand. -Ikke vær beskjeden, frøken Riggs.
Jeg tror at med din hjelp, blir våre tennisspillere mestre.
-Vet personalet hva jeg gjør her? -Bare hvis politiinspektøren har sagt det.
Bra. Jeg vil gjerne ha litt tid med deg, når det er mulig.
Selvfølgelig, min kjære. Skulle dere ikke ha vært to her på skolen?
Dessverre blir det bare meg. Slike oppgaver må man melde seg frivillig til.
Du er modig. Jeg håper at situasjonen blir løst uten så mye styr.
Det er veldig viktig. Hva har skjedd med Willard?
Vi må la Willard gå. Vi har ikke nok bevis ennå.
Unnskyld at jeg forstyrrer. Kan jeg få et ord med deg?
Jeg er for opptatt. Ring til min sekretær.
-Det er angående det som har skjedd. -Hva snakker du om?
Ingenting uvanlig har hendt. Du må unnskylde oss.
Jøss, som du skremte meg.
Hva gjør du? Nei, ikke gjør det!
Det er låst! Jeg klatrer inn gjennom vinduet og åpner innenfra.
Faen! Kom!
Kom igjen. Faen også.
Kom igjen!
Ring politiinspektøren. Skynd deg, det er en telefon hos vaktmesteren.
Slå null for å komme ut.
-Hva skjedde? -Vi skremte ham. Hun lever.
-Nå kan vi ta den jævelen. -Jeg håper at du har rett.
Noen må være hos henne. Hun må voktes døgnet rundt. Oppfattet?
-Vær så snill, gi meg en fyrstikk. -Beklager, jeg røyker ikke.
-Klarer hun seg? -Hun har nerveskader og blodtap.
Hun har minimale sjanser.
Den jævelen ler av oss der ute.
-Hva skjedde denne gangen? -Hvor kom du fra?
-Hvor kom du fra, spurte jeg? -Jeg var der oppe i biblioteket.
Vi får snakkes senere.
Jeg hadde tenkt å ringe. Det har skjedd igjen.
Hør her, jeg setter ut flere politifolk, men de kan ikke være overalt.
Hold ørene og øynene åpne. Jeg trenger all hjelp jeg kan få.
Hold for guds skyld nøye øye med Mary.
Jeg vet at jeg ikke bør be deg om det, men han fyren gjør meg vanvittig.
Ok, stikk nå.
Randy, sjekk opp personalet. Gi meg en full bakgrunnsoversikt.
-Bruk hele budsjettet, om du må. -Ok, politiinspektør.
Jeg tenkte nok du ville like det. Gjør ditt beste, kompis.
Vi har nok kort tid på oss før det neste.
Stille, Mary! Vil du vekke hele skolen med skrikene dine?
-Å, Kendall... -Må du ta i så veldig? Er du helt gal?
Folk tror at du ligger med motorsagfyren.
-Du er jo helt hysterisk. -Å, Kendall...
Jeg skal ta meg sammen hvis vi gjør det igjen. Kom og legg deg.
Hvorfor kler du på deg? Elskling, hvor skal du?
Du kan sette munnkurv på meg. Da vil jeg ikke lage noe bråk.
-Frøken Riggs, hva har skjedd? -En fyr angrep meg. Han.
-Det er min kung fu-professor. -Jeg jogget og ble slått ned.
-Jeg må ha spist noe dårlig chop suey. -Ha det bra.
-Hva gjør du ute så sent? -Politiinspektøren bad meg se etter deg.
Jeg så deg fra vinduet, men du forsvant, så jeg hentet sykkelen.
Glem sykkelen nesten gang. Den lyder som en motorsag.
-Men du har det jo bra. Vi ses i morgen. -Nei, først leter vi etter min pistol.
-Så kjører jeg med deg. -Du har rett.
Hopp på.
Ja, ja. Takk. Du reddet livet mitt i natt.
-Vi ses vel i morgen? -Mary?
Skal du ikke lage kaffe?
En annen gang. Takk.
Casanova!
Du?
-Willard, hvorfor spiller de musikk? -De tester sikkert anlegget.
-Hvem? Er ikke det din jobb? -Aldri. Jeg ordner uteområdene.
Elektronikken er andres problem.
Ring dekanen og sjekk om de tester utstyret.
Det er en telefon hos vaktmesteren. Willard har nøkkelen.
-Ingen får bruke den telefonen. -Kom igjen, jeg tar ansvaret.
Vent der borte.
Hva var det? Jeg syntes jeg hørte et skrik.
-Hvor skrur man av? Jeg blir gal. -Der borte. Bli med meg.
Kom.
Dette er ikke mine nøkler.
Ikke rør dem. Det kan være fingeravtrykk på dem, hvis det har skjedd noe.
Kendall?
Kendall!
Kendall, hvor er du?
-Hva har skjedd? -En til. I omkledningsrommet.
Det er Suzie Billings!
Så du det?
Ja! Mens vi holdt på med musikken,-
-drepte den jævelen henne! Den jævelen!
Den jævelen!
Han sagde henne i stykker mens hun levde. Skjønner du hva hun ble utsatt for?
-Hun levde? For guds skyld! -Jeg vet, politiinspektør.
Jeg gjør mitt beste. Går jeg for fort fram, kan jeg overse noe.
-Gi meg mer tid. -Vi har ikke mer tid.
Ta noe oppkvikkende. Gi meg et spor. Hva som helst.
Jeg trenger hjelp. Jeg har holdt på i 23 timer i strekk.
Øynene mine klarer ikke mer. Jeg skal gjøre mitt beste.
Kanskje jeg kan skaff deg hjelp. Husker du Kendall? Jeg sender ham til deg.
Jeg trodde at jeg var trøtt. Han er jo mistenkt.
Mistenkt? Er du gal? Han er rein, det vet du.
Han kjenner alle på campus. Han kan lukte seg til noe mistenksomt.
-Raskere enn vi. -Jeg vet det, men reglene...
Drit i reglene. Finn morderen.
Slutt å prate med meg og finn et spor, for faen!
Professor Brown!
Kan jeg slå følge med deg? Jeg er nervøs etter det som hendte.
Midt på dagen, midt på campus? Det er noe å være redd for.
-Jeg skal til Horton-huset. Er det greit? -Ja. Du syns sikkert jeg er dum.
-Men etter det jeg så... -Ingen fare.
Jeg er så vant til kropper, lik, at jeg er herdet.
Ikke som dekanen, han virker som en myk mann.
-Du vet ingenting om maktspillet her. -Hvordan det?
På en stor skole må man være tøff. Ingen har en sjanse mot dekanen.
-Stillest vann, dypest grunn... -Snakker du av erfaring?
-Bitter erfaring. -Jeg uttrykker bare mine følelser.
-Fortell mer. -Du er ny her.
Men du bør vite at man ikke snoker i kollegaenes privatliv.
Jeg vil vite hvor jeg står. Det er en galning som går løs.
-Det er bare meg. -Jeg er litt i helspenn. Hvor skal du?
Politiinspektøren bad meg gå igjennom noen arkivmapper med betjent Holden.
Oi, det ligner ikke politiinspektøren. Hvor er dekanen på denne tiden?
Han kommer tilbake i kveld. Han er i Arlington den første hver måned.
-Han er hjemme i sjutiden i kveld. -Sju? Ok. Da går jeg dit da.
-Ok. -Og vi ses senere. Ha det.
-Hei, overkonstabel. Hvor skal jeg begynne? -Så du vil leke politi?
Vi får se hvor entusiastisk du er på morgenkvisten, gutt.
Røyker du? Jeg vil ikke få ødelagt arbeidsmiljøet. Særlig ikke her nede.
Dette er enkelt. Let igjennom mappene etter referanser til lærerstaben.
Hva som helst. Det er enkelt. Der er ditt bord.
Ok.
-Frøken Riggs. For en overraskelse. -Jeg vil ikke forstyrre.
-Stig på. -Jeg har bare noen spørsmål.
Om du heller vil stå her ute, så får jeg gjøre deg til lags.
Det blir vel litt dumt.
Der borte, min kjære.
Hva vil du ha å drikke? Jeg holder på å lage te, men du foretrekker vel kaffe?
Ja, gjerne. For et vakkert hjem.
Hyggelig at du sier det. Jeg får sjelden besøk.
Det er veldig stort, jeg bor jo alene. Slå deg ned, kjære deg.
Jeg er straks tilbake.
Frøken Riggs, hvordan vil du ha kaffen? Med fløte og sukker?
Fløte, takk. Ikke sukker. Litt sakkarin, kanskje.
Aha, du passer på figuren? Det er vel ikke nødvendig?
Du som spiller så mye tennis.
-Jeg tar oppi litt til deg. -Takk.
Jeg kommer straks.
Vær så god, min kjære.
Unnskyld at det tok litt tid. Å, takk for det.
Her har du kaffen din. Det er pulverkaffe, dessverre.
-Det er godt. Fløten er god. -Ja, vi er jo i New England.
Så bra at du likte det. Si meg nå, hva ville du snakke om?
-Professor Brown. -Ja vel, professor Brown?
Ja. Har han noen slags problem? Hva som helst.
Jeg liker ikke å stille slike spørsmål, men vi behøver all den hjelp vi kan få.
Mer kaffe, frøken Riggs?
Ja.
Gjerne det.
Finner vi ikke noe snart, så må vi ransake hele campus.
Jeg vil jo ikke ha campus fullt av ivrige politifolk-
-på jakt etter lik, eller restene av dem.
Dette kan være noe, overkonstabel.
Han har skiftet. Det er ikke så merkelig, men vi sjekker det.
Jeg sjekker om det er noen på arkivet i Arlington. Klokken er nesten 20.
Det er Holden fra drapsavdelingen i Boston.
Hva har dere på en John Reston, 413 Cedar Drive?
R-E-S... akkurat. Ja, jeg venter.
Jobb videre. Dette kan ta en stund.
Det høres ut som om han stuper snart.
Ja, jeg er her. Ja.
Ja, det er han. Er du sikker?
Kan du sende oss den informasjonen per teleks nå?
Takk. Jeg sender en eske kjærligheter på pinne.
Ok. Tusen takk. Takk.
-Hva sa han? -Ja, ja. Du er nesten politimann nå.
Det er dekanen. Moren hans ble stykket opp da han var liten.
-Det må ha påvirket ham. -Mary skulle dit rundt kl. 19!
Herregud! Kom, så drar vi! Nei, du ringer politiinspektøren!
Hva sier jeg? Vi bruker radioen i bilen. Kom, jeg trenger deg.
Hva var det nå du spurte om? Professor Brown, ja.
Her er kaffen.
Professor Brown er homoseksuell, forstår du.
Jeg fikk rede på det for noen år siden.
Men det er hans privatsak.
Brown virker mer opprørt over sin legning enn jeg.
Jeg syns jeg bør fortell deg at han nesten prøvde å drepe meg.
Men jeg er faktisk veldig sterk.
Jeg føler meg merkelig.
Jeg klarer ikke å røre meg.
Det er nok på grunn av stoffet jeg ga deg.
Men du hører alt jeg sier, ikke sant?
Men du kan ikke røre deg.
Politiinspektør!
Jeg tenkte du ville se denne teleksen med en gang.
Det er et spor i college-saken.
Be Rogers kjører fram bilen min med en gang.
Vi vil jo ikke grise det til her inne.
-Kom igjen. -Der kommer politiinspektøren.
Dere to går rundt på baksiden.
-Den døren. -Du blir en god purk, men du blir her.
-Dere kan ikke stenge meg ute fra dette. -Ok, men hold deg i bakgrunnen.
Hvis vi roper "ned", så legger du deg ned og spør etterpå.
Hold deg bak meg.
Mary?
Hva er det med deg? Mary?
Gud, hva har han gjort med henne?
-Han er ikke her. -Han kan ikke ha kommet langt.
Prøv å få henne opp og gå. Jeg ringer etter en lege og ambulanse.
Kom igjen.
Prøv å gå. Jeg skal hjelpe deg. Kom. Det er over nå. Kom igjen, Mary.
Kom igjen, prøv å reise deg opp. Kom igjen, Mary. Du kan klare det.
Ja. Sånn ja.
Kom igjen. Se, nå går du jo.
Det er lettere enn du trodde, hva? Og så den andre foten.
Det går bra. Sånn ja.
Snart kan du løpe maraton.
Sånn ja.
Takk.
Går det bra med deg? Du var virkelig heldig.
-Hvordan er det med Mary? -Hun klarer seg. Han dopet henne.
Dekk over det med noe.
Ok, da river vi stedet fra hverandre. Randy, du begynner her inne.
Sjekk dette.
-Et puslespill. -"For barn i alle aldre."
Pen dame. Tenk at dekanen samler på sånt. For en sjuk type.
Du bør bli politimann. Vi finner sånne hemmeligheter hele tiden.
-Få ham ut. Hvor er politiinspektøren? -På sykehuset hos frøken Riggs.
Hvordan går det, Kendall? Vil du fremdeles bli politimann?
-Tuller du? -Kom igjen, du må få deg litt søvn.
-Ikke sitt å gruble. Kom. -Vent, jakken min.